Definició+Igualtat+Oportunitats

DEFINICIÓ D'IGUALTAT D'OPORTUNITATS

Lídia - Anna

Sembla lògic pensar que, si vivim en una societat democràtica, la desigualtat és quelcom que atempta contra la justícia i que cal combatre. Des que Russeau, amb el seu //Discurs sobre la desigualtat//, s’oposà als seus contemporanis il·lustrats defensant que la desigualtat no ve donada per llei natural, sinó que té uns orígens i fonaments concrets en unes formes d’organització social [1] (Rubio, 2008), resulta difícil escapar al dilema ètic: podem acceptar viure en un món que deixi fora un percentatge molt important de la població? (Tedesco, …). Per això, el concepte ha anat prenent força al llarg de la història, sobretot a partir del segle XIX, de la mà d’altres moviments alliberadors com l’obrer, l’antiracista, el feminista i el pacifista, per a posar un exemples. Tanmateix, per més que pugui semblar políticament incorrecte admetre-ho, Janet Radcliffe Richards (1997) ens fa saber que hi ha qui està en contra de la igualtat d’oportunitats. Cita per exemple Peter Singer, per a qui la igualtat d’oportunitats premia els afortunats i penalitza els desafortunats, o John Schaar, que considera que és una idea causant de grans decepcions perquè fa creure a persones en la possibilitat d’aconseguir metes que mai no podran aconseguir.[2]

A banda de veus discordants, la igualtat d’oportunitats és en general un dels reptes més grans que es planteja la societat actual, tot esgrimint propostes des dels àmbits polítics i educatius. Tanmateix, a nivell conceptual no és entesa sempre i a tot arreu de la mateixa manera. Si indaguem una mica sota el títol, ideal per la seva capacitat d’acollir un gran ventall de sensibilitats, trobarem aviat diferències importants entre cada una de les definicions que s’han anat donant. No pretenem aquí ser exhaustius amb aquesta qüestió, però ens sembla rellevant donar compte d’aquest fet per a entendre millor sobre quines bases s’assenten les propostes pedagògiques que ens ocupen.

Revisant la documentació que hem pogut recopilar, podem extreure una primera impressió: el concepte d’igualtat d’oportunitats avui dia és especialment emprat per a referir-se a qüestions de gènere. Així, trobem que hi al·ludeixen documents com el //Manual d’igualtat d’oportunitats entre homes i dones//, la //Guía para la evaluación del impacto en función del género// de la Unió Europea o el //II Plan para la igualdad de oportunidades entre hombres y mujeres 1997-2000// del Ministerio de Trabajo y Asuntos Sociales i l’Instituto de la Mujer. Amb tot, en els tres casos s’observa com l’avast del principi d’equitat no es pretén limitat a la igualtat entre els sexes, ja que en els tres documents es fa referència a “todos los seres humanos”[3], “la totalitat de la societat”[4] o a “totes les persones”[5]. Així mateix, se situa el dret a què home si dones siguem tractats d’igual forma dintre del marc que estableix la Declaració Universal dels Drets Humans.

 Juliana (2007) atribueix a Rawls l’equació següent [m’he de mirar millor la bibliografia per assegurar-me que aquesta afirmació està ben referenciada] : una igualtat de possibilitats d’accés (entenem a l’educació, al treball i a la cultura, principalment) unida a una igualtat en habilitats i talent, amb la mateixa predisposició d’utilitzar-los, haurien de tenir com a resultat unes iguals perspectives d’èxit per a tota persona. Tanmateix, Rawls no oblida que, a la pràctica, existeix una variable que obstaculitza una progressió tan fluïda: la posició social de la qual parteix el subjecte. És aquí on entra en joc l’educació, una de les tasques principals de la qual ha de consistir en neutralitzar els efectes de les situacions socials desaventatjoses, “borrar las barreras de clase” (Rawls a Juliana, 2007). Els mateixos autors fan esment a la llarga tradició de pensament durant el segle XX que vincula l’àmbit educatiu a la igualtat d’oportunitats, concloent la necessitat de finançar un marc institucional polític, econòmic i legal per a què l’objectiu esdevingui una realitat. En alguns casos, com per exemple es postula a //Guía para la evaluación del impacto en función del género//, fins i tot es considera convenient la possibilitat d’aplicar una discriminació positiva per a compensar les desigualtats de partida de les persones.

Amb tot, existeixen també veus crítiques que qüestionen les institucions educatives com a portadores de la igualtat d’oportunitats en la societat, argumentant que la mateixa elecció del curriculum escolar (la tria d’allò que cal saber i el que no, el que és valuós i el que queda fora del canon) respon ja a patrons d’una classe social dominant que exerceix el seu poder i pretén la homogeneïtat. [HE LLEGIT SOBRE AIXÒ EN ALGUN MÒDUL PERÒ SÓC INCAPAÇ DE TROBAR LA REFERÈNCIA! ALGÚ HO TÉ PRESENT? SINÓ, NO SÉ COM JUSTIFICAR LA IDEA, I EM SEMBLA IMPORTANT!] Des d’aquesta perspectiva, els alumnes que no pertanyen a la classe social que dicta les “normes del joc de la socialització”, parteixen irremeiablement d’una posició desaventatjosa per més que se’ls ofereixi la possibilitat d’accés a l’educació (avui dia, només dret, sinó també deure), ja que el sistema de valors en què seran instruïts a les aules no es correspondrà al que impera en el seu espai social fora d’aquestes i hi entrarà en conflicte.

[1] Rubio Carracedo, José (2008). EL “DISCURSO SOBRE LA DESIGUALDAD” DE ROUSSEAU COMO “HISTORIA FILOSOFICA”. //Thémata. Revista de Filosofía, //40, 2008 Universidad de Málaga

[2] Radcliffe Richards, Janet, //Equality of opportunity// (1997). Department of Philosophy, Open University. Blackwell Publishers

[3] “ Situación en que todos los seres humanos son libres de desarrollar sus capacidades personales y de tomar decisiones, sin las limitaciones impuestas por los estrictos roles tradicionales, y en la que se tienen en cuenta, valoran y potencian por igual las distintas conductas, aspiraciones y necesidades de hombres y mujeres. La igualdad formal (de jure) no es sino una primera etapa hacia la igualdad real (de facto). Un trato desigual y ciertas medidas incentivadoras (acciones positivas) pueden ser necesarios para compensar discriminaciones pasadas y presentes. Las diferencias entre hombres y mujeres pueden verse influidas por otras diferencias estructurales, como la raza, la pertenencia étnica y la clase social. Estas dimensiones (y otras como la edad, la discapacidad, el estado civil o la orientación sexual) pueden también ser útiles para nuestra evaluación.” Guía para la evaluación del impacto en función del género. Unió Europea

[4]“La promoció de la igualtat no s’ha de confondre am el simple objectiu d’equilibrar les estadístiques; és qüestió de promoure les oportunitats a llarg termini en les rols parentals, l’estructura familiar, les practiques institucionals, l’organització del treball i del temps, que no implica només les dones, el seu desenvolupament personal i la seva independencia, sinó la totalitat de la societat” II Plan para la igualdad de oportunidades entre hombres y mujeres 1997-2000. Ministerio de Trabajo y Asuntos Sociales. Instituto de la Mujer.

[5]Per tant, entendrem la igualtat d’oportunitats com el principi a partir del qual s’atribueix a totes les persones l’equitat de drets, condicions, tracte, accessibilitat, participación… de manera que qualsevol persona és igualment lliure d’escollir, defensar i exercir els seus interessos en tots els àmbits de la seva vida (formació, treball, retribució, cultura, familia, responabilitats, obligacions, etc.) independetment del seu origen, sexe, religió, ètnia, raça, orientació sexual, edat i la resta d’aspectes utilitzats històricament com a motiu de discriminació” Manual igualtat d’oportunitats entre homes i dones <span style="color: windowtext; font-family: 'CenturySchoolbook-Regular','serif'; margin: 0cm 0cm 0pt; text-decoration: none; textunderline: none;">[] Lídia, 29/12/10